Антъни Хопкинс
СЪРЦА В АТЛАНТИДА
Антон Йелчин
Хоуп Дейвис
Мика Борем
и Дейвид Морс
- Пратка за Робърт Гарфийлд. - Да.
- Подпишете тук. - Благодаря.
Когато си поиска, миналото може да нахлуе при теб.
И никога не знаеш накъде ще те понесе.
Остава ти да се надяваш да е на място, на което си желал.
Свързахте се със семейство Гарфийлд. Джил и момчетата са навън.
Може да се свържете с тях по клетъчните.
Ще съм заминал за няколко дни. Ще се върна във вторник.
От името на президента на Съединените Щати,
ви връчвам това знаме,
за достойната служба на родината,
на вашия съпруг, майор Джон Съливан.
- Хей, Съли! - Здрасти!
Боби, реших какъв искам да бъда. Фокусник.
- Ще вадя зайци от шапката си. - Зайците ще ти дрискат в шапката.
Но ще съм много добър.
Има кафе и сладки,в дома на ветераните. Разбира се,всички сте добре дошли.
- Г-н Гарфийлд. - Г-н Оливър.
- Благодаря ви,че изпратихте ръкавицата. - Винаги съм бил адвокат на Съли,
но не разбрах защо е завещал бейзболна ръкавица.
- Със Съли,сте били приятели,като деца? - Да, бяхме трима.
Аз, Съли и момиче на име Керъл.
- Керъл Гърбър? - Точно така.
Надявах се да е тук.
Не сте ли разбрал за Керъл?
Не.
Страхувам се, че е мъртва.
Съжалявам.
На тази улица се случи всичко.
Сега не е останало много.
Защо винаги очакваме домът ни да е все същия?
Нищо не е същото.
Странно е как, когато си дете, денят може да продължи вечно.
Сега всичките тези години изглеждат като миг.
Боби? Боби-о?
Време е да се размърдаш.
Събуди се, Боби.
Хей, чакай ме!
Хайде, Джони.
Честит рожден ден, г-н 11!
Карта за библиотеката.
Карта за библиотеката за възрастни, моля.
Благодаря, мамо.
- Не...? - Недей.
Не си мисли,че ще ти купя колело! Не мога да си го позволя.
Знаеш ли как се чувствам? Баща ти не ни остави много.
Остави ни неплатен наем за три месеца и
застрахователна полица, която е изтекла преди да умре.
Остави ни голям куп неплатени сметки,
за които, скоро трябва да се погрижа.
Хората ни влизат в положението.
Г-н Бидерман например.
Но никак не е лесно. Разбираш ли?
Баща ти никога не е имал вътрешно предчувствие.
- Какво е вътрешно предчувствие? - Няма значение, Боби-о.
Само гледай да не те хвана да играеш карти за пари.Достатъчно ми е.
Хайде.
Това трябва да е новият наемател на горния апартамент.
Нямам доверие на хора,които си пренасят нещата в хартиени торби.Гадно.
- Има и куфар. - Да, но не му отива.
Здравейте. Аз съм Тед Бротиган.
Ще живея горе.
Аз съм Елизабет Гарфийлд. Това е синът ми, Робърт.
Радвам се да се запознаем, г-н Брадиган, но времето лети.
Всъщност Бротиган, но и Тед става.
Радвам се да се запознаем. Надявам се да ви хареса.
Благодаря, Робърт.
Честит рожден ден!
Керъл, не може ли да сме приятели и без това.
Харесва ти. Заповядай.
- Ще бъде ли словоизлиятелно. - Не знам.
По-добре да не е.
- Харесва ли ти? - Да, страхотно.
- Благодаря. - Моля.
- Не ти взеха колело, нали? - Голяма работа. Мама не може да си позволи.
Но тя си купува нови дрехи.
Трябва да изглежда добре в офиса. Идваш ли?
- Да. - Хайде.
- Хей, Съли! - Здрасти!
- Взеха ли ти колело? - Не.
Ами аз нямам нищо за теб, но честит рожден ден!
Чакайте ме!
- Какво е вътрешно предчувствие? - Нещо, свързано с хазарта.
Покер. Теглиш средната карта. Тъпо е, само за смотаняци.
- Да? - Така ли се отговаря по телефона?
Здрасти, мамо. Бях,много развълнуван за вечерята.
Г-н Бидерман ще работи до късно, затова трябва и аз да го направя.
Затова празничната вечеря в Колони се отменя.
Добре, мамо.
Има разни неща в хладилника. Ще се прибера да те завия.
Увери сe, че си изключил газовия котлон,
когато приключиш с готвенето.
- Знам. - Ще се видим скоро.
Добър вечер, Робърт.
Или по-добре Боби?
А, г-н Бротиган. Здравейте.
Тед.
Съжалявам. Тед ще ми е малко трудно, но ще се опитам.
Ще ходиш ли някъде?
Трябваше да ходя на вечеря по случай рождения ми ден.
Мама трябва да остане до късно на работа, въпреки, че не иска.
Тогава значи си богат...
от подаръците ти?
Карта за библиотека?
Не, карта за библиотека за възрастни.
Всички,велики писатели те очакват.
Знаете ли защо я е взела? Защото е безплатна.
Няма значение. Не се отказвай от тази карта, Боби.
Защото книгите са истинско злато.
Великите ни превеждат през вековете.
Дай на някой автор,час да те завладее, а ако не успее, занимавай се с друго.
Ще опиташ ли?
Ако няма какво друго да правя.
Така е честно. Не се страхувай.
Приказка за Два Града завършва с обезглавяване, страхотна работа.
Изгубеният Хоризонт, магически и непознати места.
Къде сте живял, преди да дойдете тук, г-н... Тед?
На други места, които не бяха хубави като това.
Боби, отдавана ли живееш тук?
Да, сър. Откакто татко умря.
- Кога е бил този тъжен ден? - Когато бях на 5.
Шест години?
Сигурно знаеш всичко, което се е случило на тази улица.
Със сигурност. Защото нищо не се случило.
- Шест години. - Това е само миг.
Някой ден ще се съгласиш.
Знаеш ли, Бен Джонсън нарича времето "старият еднообразен измамник".
Какво?
Бен Джонсън нарича времето "старият еднообразен измамник".
Харесва ми.
Мисля, че и на мен. Кой е Бен Джонсън?
Английски писател, умрял преди време.
Брилянтен, но завладян от парите.
И страдащ от газове.
Какво са газове?
Да, децата винаги мислят, че пръдните са забавни.
Може,да имам по-късно работа за теб. Първо си помисли.
Наистина ли?
Да. Ако стане, може да си вземеш колелото.
Откъде знаете,че искам колело?
Всички деца, искат колела.
Мамо, пак гледах колелото.
Фантом, 26-инча, страхотно.
Не, перфектно. По, му отива перфектно.
Започвай да събираш.
Тед? Аз съм.
Здрасти, хлапе. Влизай.
Благодаря ти, че се разходи до небесата.
Като награда ще получиш една студена бира от корени.
По-студено, по-добре.
Човек го чувства, преди да го види.
Чувства какво?
Човек го чувства, преди да го види.
Да.
Хареса ми, както каза.
- Какво? - Отделих му няколко часа.
Да, Изгубеният хоризонт. Какво мислиш?
По-добре е от Харди Бойз.
Да, със сигурност.
Кажи ми,Боби,ще ти хареса ли да печелиш по долар на седмица?
Бих ли могъл?
Очите ми започват да отслабват
и ако ми четеш, вестника всеки ден,
водещи новини, спорт, комикси,
ще ти давам обещания долар. Какво ще кажеш?
Какво друго?
Какво имаш предвид?
Трябва да има още нещо.
Да, има.
Е, каква е истинската работа?
Искам да си отваряш очите.
- За какво? - Подли хора.
Точно така, Боби.
Използвам термина "подъл" в Дикенсъновия смисъл,
означаващ опасен. Човек,който няма да се спре пред нищо, да постигне своето.
Истинската ти работа ще бъде...
да оглеждаш наоколо
и ако видиш такъв или разбереш за тях,
да ме уведомиш незабавно. Става ли?
Добре. А защо те преследват?
Сигурно заради нещо,което имам. Да спрем дотук.
Как изглеждат?
Носят тъмни дрехи, тъмни шапки.
Те са някак анонимни,
но можеш да ги разпознаеш по колите,
мощни и лъскави.
Когато се придвижват, вървят на групи,
като животни към плячката си.
И оставят дълги сенки.
Какъв свят!
Те не са ченгета, нали?
Или специални агенти?
Питаш дали съм престъпник или комунистически шпионин?
Ако броим книгите, които не съм върнал
и ако те бяха библиотечна полиция,
щях да бъда един от десетте най-търсени.
Никога не съм обирал банка и не съм откраднал военна тайна.
Тогава какви са?
Те са разбойници, непреклонни като булдози,
когато търсят нещо.
- Като това, което имаш? - Точно така.
Те искат и мен, да могат да ме контролират отново.
Внимавай. Когато са близо,
оставят странни кодирани знаци...
на явни места, като телефонни кабини,
плакати и обяви за загубени домашни любимци.
Ако знам, че са наоколо, никога няма да ме хванат.
- Какво да правя,ако ги видя? - Тичай,да ми кажеш,какво си видял.
Помниш ли като те питах,дали знаеш,какво става наоколо?
- Да. - Затова ти си моят човек, хлапе.
Не се тревожи, Тед, няма да оставя лошите да те хванат.
- Боби, там ли си? - Тя няма да разбере,какво става.
Мислиш,че ще разбере,защото в това е силата на майките.
Г-жо Гарфийлд.
Тук е много уютно.
Мамо, Тед, тоест г-н Бротиган,
ще ми дава по долар на седмица, само за да му чета вестника.
Много щедро.
Винаги ли малки момчета ви четат вестника, г-н Брадиган?
Бротиган, г-жо.
Да, някой трябва да го прави.
Очите ми вече не са както преди да се пенсионирам.
С какво сте се занимавал преди?
Работих на север. На различни места.
Хайде, Боби. Времето не чака никого.
- Довиждане, г-н Бротиган. - Боби.
Мамо, предположи г-н Бротиган какво...
- Нещо не ми е ясно. - Какво?
Защо мъж на неговата възраст иска да прекарва времето си с дете?
Не знам.
Но знам, че ми каза, че трябва да съм щастлив
да имам майка, която ми подарява
библиотечна карта за възрастни на рождения ден.
Не знам. Имам му доверие,
колкото мога да повдигна пиано.
Добре, развали и това.Никога не си искала,да ми вземеш колелото.
Искам и ми се ще сама да ти го взема.
Но баща ти не ни остави нищо.
Това е само четене.
Добре, къде е проблема?
Да!
Но само на верандата, на чист въздух.
Добре.
- Чао, Боби. - Чао, Керъл.
Съжалявам, че закъснях, Тед. Забравих се.
Няма нищо.
Всички сме пленници на времето, заложници на вечността.
Бен Джонсън?
Не, Борис Пастернак.
Бил е руснак, незабележим човек, мисля.
Какво става по света? Нещо неприлично.
"Вице-президентът Ричард М. Никсън,
след като бе номиниран за президент от Републиканците,
обсъди с Хенри Кабът Лодж..."
- Отиваме за сладолед. - Не мога. Печеля си дневните.
- Добър ден, г-жо Гърбър.Керъл. - Здрасти, Тед.
Никога не съм виждал по-специално момиче от Керъл Гърбър.
Те са милиони.
Така ли?
- Целувал ли си я? - Гадост!
- Ще го направиш, уверявам те. - Стой далеч.
Ще го направиш.Това ще бъде целувката,пред която всички други
в живота ти,няма да бъдат достатъчно хубави.
Свърши ли?
Да. Хайде, чети ми.
- Върни се и си свърши работата. - Добре.
Но ще я целунеш.
О, Господи!
Хубаво е.
Хайде, Боби!
Хайде. Хайде, Съли.
Съли!
"ФБР обяви нови средства за борба с червени шпиони".
- Хей, Боби. - Да?
Кажи ми какво носи Дейл Ардън във Флаш Гордън.
Какво има между теб и нея?
Когато бях млад, мислех, че тя е много... готина.
Добре, преди комикса има спорт, бейзбол.
"Мори Уилс е пред подобряване на рекорда на Тай Коб".
Аз съм гледал Коб.
Баща ми е гледал Байб Рут. Гледал го е,да отбелязва точка при хоум-рън.
Срещу Къбс. Разказа ми всичко.
Разказвал ли ти е за реванша на Нагурски?
Знам, че го е гледал. Ти бил ли си там?
- Да. - С татко,сте били на едно място.
Знаеш ли за Нагурски?
Само, че това е героят на татко.
Най-добрият футболист за всички времена.След колежа отишъл в Чикаго,
играл осем години за Мечките, направил ги шампиони.
Тогава се оттеглил. Шест години по-късно,
Мечките го повикали отново, като резерва.
В последният мач от сезона, те играли с
Кардиналите, заклети врагове.
Мечките трябвало да бият Кардиналите, за да станат шампиони.
Нагурски не се очаквало да играе.
През първото полувреме тръгнало зле.
- През второто имало много сблъсъци. - О, не.
Ако баща ти е бил там, ще каже, че го е било страх.
- Беше толкова страшно. - Но защо? Нагурски е бил там.
Аз също бях много уплашен. Всички бяхме.
Молихме се за чудо, Боби.
Искахме той пак да е старият Нагурски.
Искахме да се върне в миналите дни.
Той успя ли? Не искам да слушам, ако не е.
Куотърбекът му подаде топката
и Нагурски побягна бавно към линията,
и Кардиналите го повалиха.
Но по някакъв начин,
някак, той спечели няколко ярда.
Следващото разиграване пак.
Продължаваха да подават топката на ветерана
и Мечките започнаха да печелят терен, 4 ярда,10 ярда,още 7.
Ако можеше да отбележи за нас, щяхме да сме отново шампиони.
Продължавай, Тед! Не може да спреш!
Тед!
Хайде, трябва да знам какво е станало.
Хайде.
Знаеш ли,какво е направил тогава,баща ти?
Не, какво е направил?
Всички крещяхме. Не можехме да повярваме какво се е случило.
Господи, какво? Продължавай.
Това беше нашето чудо, защото той напредваше бавно.
Бронко Нагурски напредваше бавно към линията
и те правеха всичко възможно, за да го спрат.
Но нищо не е могло да го спре.
Точно така, Боби. Не и този ден.
Не и когато с баща ти видяхме чудото,
което ветеранът ни донесе.
Той отбеляза. Отбеляза за нас.
Отново бяхме шампиони.
Знаех си, че е успял.
Тогава,той си отиде отново, обратно на север,откъдето дойде.
Бронко Нагурски.
Боби? Боби-о!
- Тед? - Да?
Знам, че подлите хора не съществуват,
но ако се появят наоколо
и започнат да оставят странни знаци по телефонните кабини...
И двамата знаем, че това не може да се случи.
Но ако се случи...
ще трябва ли да си заминеш?
За мен няма да е безопасно тук.
Дано да не се случва.
Боби!
Боби, този твой Тед...
каза ли откъде е?
От някъде, където не е било хубаво като тук.
Е,това не изяснява много,нали?
- Нещо друго? - Не.
Боби?
- Той... - Какво?
Нищо.
Ще ми кажеш ли ако се случи, нещо необичайно?
Ало?
Здравей.
Обеща ми.
Наистина ми трябва...
Кой беше?
Никой, скъпи. Грешка.
Кучи син!
- Знам, че си ти, Боби! - Майка ти каза, че почти е готова.
- Дали Тед би дошъл? - На панаира?
- Мислиш ли, че можем да го попитаме? - Предполагам.
- Ти го попитай.Аз ще взема Съли. - Добре.
- Да не искаш,момиче да те победи? - Не е честно.
- Г-н Бидерман иска да отида. - В събота?
- Някои хора работят за парите си. - Мамо, ти обеща.
Тези са Куулс. Прочети рекламата.
"Куулс, прочистват гърлото". Това почти не са цигари.
- Мамо? - Какво?
Може ли пари за въртележките?
Никога няма да престанеш,нали? Не печелиш ли и ти пари?
Да, но те са за колелото.
Ако искаш, да ги изхарчиш на въртележките с приятелката ти,твоя си работа.
Тед? Аз съм. Искаш ли да дойдеш на панаира?
Тед?
Всичко наред ли е?
Тед, събуди се.
Тед, трябва да ми помогнеш.
Тед, не знам какво да правя.
Те отиват на запад.
Кой? Господи,Тед, моля те.
Те отиват на запад, но може да се върнат.
Тед, моля те. Не може да умреш пред мен.
Моля те!
Господи.
Какво се случи?
Причерня ми, нали?
- Както при хладилника ли? - Да.
Не, беше по-зле.
Помислих,че си припаднал.
Всичко е наред.
Но ако се случи отново, не ме докосвай.
Никой не трябва да ме докосва, това е.
Съжалявам.
- Безопасно ли е да оставаш сам? - Да.
Всичко е наред.
Добре.
Г-жа Гърбър ще ни води на панаира.
С Керъл си помислихме, че би искал да дойдеш.
Благодаря, Боби, но точно сега, не е много добре.
Добре.
Цигарите са на масата.
Благодаря, хлапе.
Какво е толкова смешно?
Сега върви. Забавлявай се. Не мисли за нищо.
Да! Този.
Не!
Да!
Как ще я наречеш?
Добре. Елате насам! Кой се чувства късметлия?
Дама купа намери и парички спечели.
Само веднъж.
Който не е чул, просто е като фасул.
Трябва да откриете дама купа.
- Заложете, аз ще разбъркам. - Четвърт долар.
Вижте, вале.
Има поп и дама. Посочете къде е дамата.
- Съдбата ви очаква. - Тази тук.
- Да! - Гениално!
Почакайте. Удвоявам на половин долар.
Добре.
Тази тук.
- Съжалявам. - Достатъчно. Да спрем.
- Мога,да му проследя движенията. - Тогава да се откажа.
- Само четвърт долар. - Добре.
Нагоре и надолу, наляво и надясно
ще гледам аз
картите да завъртя.
Кажете, господине. Къде се крие тя?
Тази отдясно.
Не. Тази отляво. Точно тук.
- Достатъчно. - Ето я.
- Боби беше прав. - Ти си гадател.
- Защо,не си върнеш парите? - Бих могъл,но не играя за пари.
Самохвалко.
Казва, че може да спечели, но се страхува да не загуби.
Мога да си върна парите. Хайде, разбий го.
- Майка ти няма да е доволна. - Разбий го заради мен.
Майка ми никога не е доволна. Това е всичко, което имам.
Това е номерът,който зашемети един арабски шейх.Гледайте.
Тази, в средата.
- Браво! - Позна!
Щастливо предположение.
Защо,не удвоиш залога.Така, всички ще се приберат щастливи.
Добре.
Следващото ми отне пет години от живота.
Тази тук.
Никой никога не е познал при това разбъркване.
Е, господине, там ли е или не е?
- Да, това е. - Добре!
- Беше случайно. - Да заложиш беше случайно.
Сега изчезвай, хлапе.
Добре, достатъчно. Хайде, Боби.
Елате насам! Имаме победител!
Много е лесно.Който,не е чул, просто е,като фасул!
Да.
Не се страхувай.
Когато се люлеехме, се страхувах, че ще паднем.
Сега сме на по-сигурно.
Какво си мислиш, че правиш?
Мислех, че и ти искаш.
Просто не бях готова, това е.
Добре.
- Боби, направи го отново. - По-добре не. Ти ще ни издадеш.
Не, това ще бъде наша тайна. Побързай, преди да слезем.
Боби, нямам търпение.
Благодаря ти, Боби. Това беше най-хубавото нещо.
Това ще е целувката, пред,която всички други няма да са достатъчно хубави.
Какво?
Звучи по-хубаво, когато го казва Тед.
Ти знаеше, къде е дама купа, нали?
Да, можех да кажа какво става в главата му.
Знае всяка негова мисъл и не можеше да ме обърка.
Можеш ли да кажеш какво има в главата на Съли?
Главата на Съли винаги е празна.
Така ли?Може би си мисля,че трябва да си взема нова ръкавица.
Наистина? Ами тази?
- Искаш ли я? - Шегуваш ли се?Обожавам я!
- Тогава,Боби Гарфийлд,твоя е. - Така ли?
Ще ти я оставя в завещанието си.
- Съли, просто обожаваш да го правиш! - Пак те хванах.
Знаеш ли, когато си млад,
има моменти на такова щастие,
че си мислиш, че живееш на вълшебно място,
каквато е била Атлантида.
- Керъл, дължа ти $75. Ти си. - Добре.
- Ето, върни ми $25. - 25.
- Ето ти $22. - Добре. Чакай, не!
- Не! Почакай. - Да.
Тогава порастваме
и сърцата ни се разбиват.
- Да! Дължа ти! - Почакай!
- Хайде. - Почакай.
Какво е това?
Чудя се какво ли означава?
Че някой си е загубил домашния любимец, глупчо. Хайде.
Да, но може да е таен код.
За какво говориш?
- Педал. Ще взема това! - Не съм педал!
- Не говори с тях! - Растат ли ти циците, Гърбър?
- Махай се! - Порасни, Хари Дулин!
Боби, как беше в училище?
- Добре. - Не може да познаеш.
Дон... г-н Бидерман, ме покани на семинар
през уикенда. "Недвижимите имоти през 60-те".
Г-н Къшман и г-н Дийн ще ходят и бях изненадана, че ме покани.
Боби?
Толкова искам да стана агент. Това е голям шанс за мен.
Страхотно, кога?
Петък. Само за две нощи.
- Не можеш, да отидеш при приятелката си. - Тя не ми е...
Както и да е. Не можеш да останеш тук,
така че ще помоля майката на Съли да те вземе.
Няма да стане.
Трябва.
Ще ходят при баба му.
Този мой отвратителен късмет.
Защо не поканиш приятеля ти да слезе за чаша чай?
Добре.
Съжалявам, г-жо Гарфийлд, но... не.
Не мога да бъда бавачка на Боби.
Но никога преди не са ме канили на истински семинар.
Може да спите на кушетката, може да излезете на вечеря,
дори и да отидете на кино.
Ако Боби ме иска, съм съгласен.
Боби?
Как може все да става както искаш?
Не искаш ли да стана по-добра?
Да, но аз? Никога не получавам това, което искам.
Кой знае?
Може би ще ме повишат. Тогава,ще мога да си позволя много неща.
Съгласен съм, щом е само за уикенда.
- Благодаря. - Добре.
- Не си чувал за необезпокояване? - Съжалявам.
Чакай, не може просто да си тръгнеш.
- Какво друго да правя? - Да ми кажеш как изглеждам?
Като майка ми.
Роклята!
Бъди любезен.
- Сигурно струва много. - Не започвай пак.
"Мнението на репортерите е,
че мачът между Хейууд и Албини може да засенчи предишния рекорд.
Мога да победя Холивуд Хейууд, когато си поискам".
Тед, слушаш ли?
Сетивата им се изострят.
Хей, хлапе, много си малък, за да пушиш.
Колко дълго този път?
Чупя рекорди наляво надясно.
Те се приближават.
Вършат добра работа, щом се крият от мен.
- Все още не съм видял нищо. - Добре.
И преди съм грешал.
Продължавай за боксовия мач.
Този старият, Албини,
ще се изправи утре в Ню Йорк срещу Холивуд Хейууд.
- Изглежда Албини ще победи. - Със сигурност.
Може да заложа.
Можеш да отидеш до града, щом като майка ти я няма.
Да похапнеш. Да отидеш на кино.
Чувал ли си за "Селото на обречените"?
Разправя се,за зли,малки деца, обладани от извънземни сили.
Ето.
Какво има?
О, не, колелото ти.
Стой тук, Боби.
Благодаря.
Хей, сладуранке, Гърбър!
- Още ли си с педалчето си? - Да.
Хайде, да се прибираме.
- Къде ще ходите? - Не е смешно!
Това е велика веселба,Гърбър.
Пуснете я!
Малкият се прави на герой.
Спри ме, педалче. Бъди мъж.
Чудех се дали са ти пораснали циците.
Ще проверя сам.
Махни се!
Оставете я!
Все още си е бебе.
- Копеле! - Момчета!
- Да го поступаме. - Да.
- Тед, прибирай се. - Всички се прибираме,Боби.
Кой е това, кръстникът на педалчето?
Ричи О'Рурк, Уили Шърман и Хари Дулин.
Тримата негодници от Сейнт Гейбс.
Откъде ни познаваш?
Ела насам и ще разбереш какво още знам.
Ще се извиниш на Керъл и Боби.
- Не мисля така. - Да ти кажа ли защо,ще им се извиниш?
Защото,знам мрачната ти тайна.
- И ще я кажа на всички. - Нямам тайна.
Обичаш да наричаш хората педал, обратен и с подобни думи?
Погледни ме в очите, Хари Дулин.
Кажи ми какво виждаш.
Не виждаш ли някой с дрехите на майка ти, когато си мисли, че не го гледат?
Ще кажа на целия, широк свят.
Сега кажи: "Извинявай, Керъл".
Извинявай, Керъл.
- Какво ти каза? - Да, какво?
Нищо.
Благодаря ви, сър.
Какво му каза?
Просто лека интелектуална раздумка,между двама мъже.
- Тед? - Да, сладка Керъл?
- Ти си много странен човек. - Тихо, не казвай на никого.
Добре, готово! Хайде!
Съли хвана топката!
- Не! - Тъчдаун!
- Влизай в колата. - Добре.
- Вземи кучето! - Хайде!
- И потегляме! - Чао!
- Чао! До скоро. - Приятно пътуване.
Господи. Подлите хора.
Къде е дамата?
Ето я. На време. Дай ми целувка.
Вземи чантите, скъпи.
- Добър ден. - Изглеждаш страхотно.
- Как си? - Прекрасно.
- Аз ще го взема. - Благодаря.
- Трябва ли ти помощ? - Не.
Много услужливо хлапе.
Той е добро момче.
Сигурен съм, че е.
- Какъв прекрасен ден. - Да.
- Г-н Къшман, г-н Дийн. - Лиз.
- Приятен ден за шофиране. - Да, така е.
Жени.
Винаги трябва да вземат цял гардероб.
Знаеш ли какво казват.
Не можеш да живееш с тях, не можеш и без тях, не можеш да го застреляш...
извън Монтана.
Не прави нищо, което аз не бих.
Но ако направиш, кръсти го на мен.
Имам му доверие, колкото мога да повдигна пиано.
Тревожа се за мама.
Аз се тревожа за всички нас.
- Толкова страшен! - Знам!
- Сега какво? - Гладен ли си?
Шегуваш ли се! След тези ход-дози?
Как наричат тази част от града?
Чувал съм да я наричат "тук долу".
Всеки град има място, където
името ти няма значение.
Виното се сипва в пластмасови чаши и можеш да си купиш всичко,
ако имаш пари в джоба.
Хайде.
- Стой до мен. - Не се притеснявай.
Не би трябвало да влизаш на такова място, но не мога да те оставя отвън,
така че, хайде.
Холивуд Хейууд срещу Еди Албини, утре вечер в Ню Йорк.
Имам малко излишни пари.
Какво ще кажеш?
Не мърдай.
Хей, хлапе.
Как се казваш?
Боби. Боби Гарфийлд.
Преди бил ли си тук?
Не, госпожо.
Изглеждаш ми познат.
Може би познавам баща ти?
Баща ми е мъртъв. Умря преди много години.
И той ли се казваше Боби?
Боби Гарфийлд. Да, госпожо.
Също като мен.
Да, той беше добър клиент.
Харесвах го.
Да, често
се отбиваше за по някоя бира.
В понеделник, когато тук няма никой
и е толкова пусто, всички се забавлявахме.
Да, мир на праха му.
Беше и много щедър.
Няма много такива.
Никога не пиеше,за да се напие. Възхищавам се на това.
Също не е имал късмет на карти.
Кой ти каза така?
Помня тези, които губеха.
Повечето вечери си тръгваше оттук
с повече пари, отколкото идваше.
Беше страхотен играч.
Запази я, ако искаш.
Красавец е, нали?
Ти също ще станеш.
Имаш ли си приятелка?
Да, госпожо.
Хубава ли е?
Да, госпожо. Казва се Керъл.
Тя си е хубавелка.
Какво?
Да вървим. Таксито ни чака.
Баща ми е идвал тук! Той не ни е пропилял парите.
Бил е щедър и забавен и хората са го харесвали!
- Добре. - Това не е ли страхотно?
Да, какъв късмет, че дойдохме.
Да, не е ли прекрасно.
- Колко заложи? - Всичко, което имах. $200 на Албини.
- Мислиш, че Албини ще бие Хейууд? - Мисля, че ще го нокаутира.
Заложих 10 към 1.
- Разбираш ли от бокс? - Изобщо не.
Броуд стрийт 149.
Ще слушаме по радиото.
Ще слушаме утре вечер.
Надявам се, че си прав.
- Не. Ето ги! Залегни! - Какво има?
Не мисли за нищо. Не се страхувай. Мисли за друго.
Как?
Мисли за Керъл. Спомни си нещо хубаво.
Освободи съзнанието си!
Спомни си нещо хубаво.
Лека нощ, хлапе. Гордея се с теб.
Съжалявам, че не ти повярвах за подлите хора.
Знам.
Тед, баща ми никога не е пиел, за да се напие.
Какво точно означава това?
Означава, че е бил добър човек, честен.
и никога не е създавал неприятности.
Доволен ли си?
- Лека нощ. - Лека нощ.
Ето я камбаната. Хейууд налита
с яростни удари, танцува по ринга.
Атакува Албини.
Албини, стои в гард и от време на време пуска по някой слаб удар.
Ударите се сипят! Холивуд...
Господи!
Сякаш отникъде,с прав удар Албини удари Холивуд в главата
и го просна на ринга!
Отброяват му, 8...9... 10!
Господи!
Един от най-невероятните завършеци на боксов мач!
Албини победи Холивуд Хейууд!
Последният трябва да го прегледат!
Току-що спечели 2 хилядарки.
Ало?
Г-жо Гарфийлд.
Да, добре. Тук е.
Боби? Майка ти е.
Добре.
- Здрасти, мамо. - Здравей, скъпи.
- Липсвам ли ти? - Разбира се.
Опитвам се, да не съм толкова тъжен.
Добре.
- Измий си зъбите. - Измих ги.
Добро момче.
Не мога да говоря цяла нощ. Има коктейл за делегатите,
долу в балната зала и аз...
Там ли си?
Изпуснах телефона. Обичам те, Боби!
Дон...
Странно.
Прекъсна.
Тези 2 хиляди...
- са пари за пътуване, нали? - Да.
Излъгах те. Не ти казах за обявата за изгубен домашен любимец.
Знам.
Кога заминаваш?
Утре, когато се върне майка ти.
Ще си взема печалбата
и тогава ще замина.
Ще те видя ли отново?
Не.
И да си го пожелаеш, няма да стане.
Не искам да тръгваш.
За добро е, хлапе.
За добро е.
"При тревожното развитие на събитията във Вашингтон,
Джей Едгар Хувър, директор на ФБР,
в днешното си изявление отхвърли, че бюрото е намесено
в използването на медиуми в борбата срещу комунизма".
За това е всичко, нали Тед?
Искаш ли бира от корени?
Това е единственото хубаво,че заминаваш. Не мога да я понасят.
Да, знам.
- Знаеш ли всичко? - Не.
Какво става, когато докоснеш някой?
Преминавам,като през прозорец в съзнанието на хората.
Затова ли те искат? Заради този прозорец?
Да. Знам разни неща, виждам някои неща.
Някои го наричат дарба, но за мен винаги е било бреме.
Това, което виждам, е ценно за някой.
Може би им избягах този път.
Благодаря.
Наздраве.
Добре.
Просто идваме и си отиваме, хлапе.
Идваме и си отиваме, това е всичко.
Кажи на Керъл, че искам да й кажа довиждане.
Разбира се.
- Боби! - Да?
Мисля, че трябва да я намериш сега.
Добре.
- Здрасти, Боби. - Керъл вкъщи ли е?
Не,отиде до реката да почете
на чист въздух.
Не ме изплаши, Боби Гарфийлд.
Не е той, сладуранке Гърбър.
Не! Моля те!
Хари?
Керъл! Керъл!
Всичко наред ли е?
Той ме удари, Боби. Удари ме силно.
Всичко е наред.
- Ще отида да повикам помощ! - Не, моля те!
Не ме оставяй сама. Той може да се върне.
Всичко ще се оправи.
Можеш ли да вървиш?
Не знам.
- Просто опитай! - Не знам.
Всичко ще бъде наред.
Всичко е наред. Опитай се да станеш.
Подпри се на мен.
- Боби, не мога! - Можеш.
Можеш.
Трябва да мислиш за нещо друго.
Ето, подпри се на мен.
Помниш ли как в училище се носихме на гръб в междучасията?
- Да. - Това е същото.
Бронко Нагурски.
Десет ярда...
седем ярда...
Нищо не може да го спре.
Тед!
Помогни.
Мисля, че дясната й ръка е счупена.
Хайде, Керъл. Всичко е наред.
Ръката ми.
Боби, хвани й ръката.
Да.
Едно голямо момче срещу едно малко момиченце.
Вероятно много се страхува от теб. Имаш,лъвско сърце.
Той ме нарани, Тед.
Знам. Повярвай ми, знам.
Сега слушай. Ще погледна рамото ти. Разбра ли?
Не искам да те нараня.
Господи.
Счупил ми е ръката.
Не, само го е извадил.
Мисля,че мога да го наместя.
Лекар ли си, Тед?
Не, не съм лекар.
Но както забеляза, съм много странен.
Кой знае какво още мога?
Нали имаш лъвско сърце?
Просто затвори очи и се отпусни.
Боби, дай ми колана си.
Керъл, знаеш ли какво прави болката?
Надига се и се движи нагоре по тялото.
Това е. Благодаря.
Слушай, Керъл.
Просто ме слушай и се отпусни.
Искам да захапеш силно този колан.
Ще захапеш колана и ще уловим болката.
Сега се отпусни.
Затвори очи.
Дръж ги затворени.
В безопасност си. Просто дишай.
Дишай. Това е. Няма болка.
Просто слушай гласа ми.
Чувствам, че се приближават към мен, Боби.
Знам. Навсякъде има знаци.
Ето.
Захапи здраво и не пускай... Ето.
Добре.
Ето.
Тед?
Вече не боли.
Имаш лъвско сърце.
Справи се добре, Керъл.
Какво става тук, по дяволите?
Мамо, какво ти се е случило?
- Махни,си ръцете от момиченцето! - Мамо,не е направил нищо лошо!
Как смееш да я пипаш!
Той не я е наранил!
Аз я доведох, за да може Тед да й помогне!
Върви си в стаята! А ти отиваш в затвора!
Каквото ти се е случило, на нея не й се е случило.
- Защо,й е разкопчана блузата? - Рамото й беше извадено!
Казах, върви си в стаята!
Боби казва истината!
Да те измием в банята.
Той ме донесе от хълма.
Тед премахна болката.
Не я докосвай!
Върви в банята.
Ще повикам полицията, за да им разкажем всичко.
Кажи им, какво ти се е случило.
Не си бил там. Не може да знаеш.
Знам.
Не си осъзнала,че семинарът е бил претекст,за да спи с теб.
Знам, че синът ти ще расте, докато ти мислиш за други неща.
Ще заведа детето вкъщи, а ти е по-добре да не си тук, когато се върна.
- Внимавай. - Ще се оправя,не се тревожи.
Къде, ще отидеш докато се стъмни?
Ще вечерям близо до Корнер Покет. По-късно,ще си взема печалбата.
Искам да дойда с теб.
Боби,ела тук,моля те.
Прави,каквото ти казва,хлапе.
Да, това ли е
Хюситоник-5837?
Имам информация за вас,
относно Бротиган.
Може да го намерите довечера в Корнер Покет,
в Бриджпорт.
Да. За възнаграждението...
Ало?
Ало...
Копелета.
Когато майка ти надпише етикет "лош"
върху някой, тя го написва с мастило.
Знаех го,но не предполагах, че ще ме предаде.
Парите ми трябват, за да оцелея,
но не мога да отида в Корнер Покет.
Трябва ми време да помисля,
а нямам никакво.
Ето какво ще направиш.
Напиши бележка.
Бележка?
Да, за Корнер Покет.
Аз ще ти взема парите.
Не съм сигурен, че идеята е добра, Боби.
Тед, приеми помощта ми.
Не се тревожи. Няма да позволя лошите да те хванат.
Ало?
Мога ли да ви помогна?
Относно Бротиган. Качи се на влака. Видях го да тръгва.
Не се бъркай, хлапе.
Бротиган е наша работа.
Не го наранявайте.
Моля, не го наранявайте.
Прибирай се, Боби.
Тед, взех парите!
Тед!
Не бих пропуснал и миг!
Нито един миг!
За нищо на света!
Къде беше? Притеснявах се!
Жив и здрав съм.
Имаш ли представа какво преживях?
Мислиш все за себе си!
- Боби... - Тед го няма.
Никога повече няма да го видя.
Имаш всичко, което искаше. Щастлива ли си?
Нямаме пари. Нямам работа.
Сега има много пари!
Виждаш ли, как всичко се нареди?
Направих го за теб. За твое добро.
Лъжеш! Винаги си лъгала.
Баща ми е бил добър човек и хората са го харесвали.
Всички са го харесвали, с изключение на теб.
Никога,не си харесвала и мен.
Тогава си намерих приятел и знаеш ли?
Обикнах го.
Ти не предаде просто него, предаде и двама ни.
Боби?
Тед беше прав.
Не всичко, беше Атлантида.
Майка ми си намери работа извън Бостън.
Аз бях разтревожен, но има нещо друго,
Не се страхувах.
Трябва да благодаря на Тед за това.
Махни се оттук. Сега това е мое.
Не. Паркът е на всички.
Напротив.
Малкият Боби Гарфийлд.
Къде е твоят кръстник, когато имаш нужда от него?
Това беше заради сладуранката Гърбър!
Трябва ли ти помощ?
Ще се оправя.
Мислиш ли, че можеш да ми простиш по някакъв начин?
Все още мисля, мамо.
Керъл, местим се.
Не.
Ето. Това е адресът ми в Масачузец.
- Ще ми пишеш ли? - Разбира се.
Ще ти пиша.
Сигурно ще ме налегне носталгия.
Никога няма да те забравя.
Ти ли си набил Хари Дулин?
Браво.
- Керъл, почакай. - Не мога. Не сега.
- Но аз... -Аз също те обичам,Боби Гарфийлд.
Но трябва да направя салатата.
9:35, 25 минути преди 10, слушате WKMD
с най-големите хитове на "Платърс".
Какво ще правим сега?
Най-доброто, което можем, мамо. Най-доброто.
Времето не чака никого.
Бен Джонсън нарича времето "старият еднообразен измамник".
- Кой е Бен Джонсън? - Английски писател.
Завладян от парите и страдащ от газове.
От газове?
Боби Гарфийлд!
Не мисля, че трябва да стоите там.
Не е безопасно.
Живях тук, когато бях малък.
- Отдавна ли живееш тук? - Само цял живот.
Почакай малко. Почакай.
Дали майка ти...
дали...
...е Керъл Гърбър?
- Майка ми,умря преди години. - Съжалявам.
Не поддържахме връзка, както си обещахме.
Господи.
Вие сте момчето от виенското колело?
- Мама ми разказа за това. - Обеща,да не казва на никого.
Каза, че сте бил прекрасен.
Един от нас беше.
Можеш да я задържиш, ако искаш.
Аз съм Боби.
- Моли. - Моли.
Тя имаше,лъвско сърце.
Никога повече не чух за Тед Бротиган.
Не, че повече не мислех за него. Не съм спирал
и винаги ще продължавам.
Защото това лято беше последното в детството ми.
И въпреки, че никога повече не го видях,
от него ми остана непреходен дар.
Тед ми отвори очите
и ми позволи да съзра бъдещето.
Никога не бих пропуснал и миг.
За нищо на света.